![](/sites/default/files/styles/tweet_full/public/q1_09.jpg?h=e10d0cf2&itok=ArasuKuT)
1.9 Are sens să cred? Pot pune întrebări?
A pune întrebări este esențial, deoarece doar așa te poți gândi la credință. Punând întrebări, poți pătrunde mai adânc în adevărul credinței și poți înțelege mai mult sensul iubirii lui Dumnezeu pentru tine.
Miezul credinței creștine poate fi înțeles doar prin reflectarea asupra iubirii lui Dumnezeu pentru fiecare ființă umană. Îl putem cunoaște parțial prin ceea ce ne arată despre sine (aceasta se numește revelație). Cu toate acestea, unele întrebări vor rămâne fără răspuns, deoarece niciun răspuns unic nu îl poate defini pe Dumnezeu pe deplin. Dumnezeu este întotdeauna mai mare!
>Citește mai multe în cart
De ce există în om dorinţa de Dumnezeu?
Dumnezeu însuşi, creându-l pe om după propriul chip, a înscris în inima sa dorinţa de a-l vedea. Chiar dacă această dorinţă este de multe ori necunoscută, Dumnezeu nu încetează să-l atragă pe om la sine, ca să trăiască şi să găsească în el acea plinătate de adevăr şi fericire pe care o caută fără încetare. Prin natură şi prin vocaţie, omul este deci o fiinţă religioasă, capabil să intre în comuniune cu Dumnezeu. Această legătură intimă şi vitală cu Dumnezeu îi conferă omului demnitatea sa fundamentală. [CCBC 2]
De ce suntem în căutarea lui Dumnezeu?
Dumnezeu a pus în inima noastră dorinţa de a-l căuta şi de a-l găsi; sfântul Augustin spune: „Ne-ai făcut pentru tine, Doamne. Şi neliniştit este sufletul meu până nu-şi va afla odihna întru tine ”. Noi numim aceasta dorinţă de Dumnezeu Religie.
Căutarea lui Dumnezeu este naturală pentru orice om; tot efortul său în căutarea adevărului şi fericirii este până la urmă o căutare a ceea ce îl transpune, îl satisface şi îl implică în manieră absolută. Omul s-a găsit cu adevărat pe sine însuşi în momentul în care l-a găsit pe Dumnezeu. „Cine caută adevărul îl caută pe Dumnezeu, fie că-i este clar sau nu” (sfânta Tereza Benedicta a Crucii [Edith Stein]). [Youcat 3]
În sistemul creștin, se va constata că există, fără a vorbi deloc arogant, cel puțin la fel de multă cercetare cu privire la articolele de credință, a explicării afirmațiilor enigmatice care apar în scrierile profetice, a parabolelor din Evanghelii și a nenumărate alte lucruri, care fie au fost narate, fie au fost adoptate cu o semnificație simbolică. [Origene, Contra lui Celsus, Cartea 1, cap. 9 (MG 11, 672)]